KEFALLENIA, HELLAS, 1940
Hvor lenge har du vært døv på dette øret?
Så lenge jeg kan huske.
Hold munn! Sitt stille mens doktoren undersøker deg.
Jeg trenger en fiskekrok med størrelse som til en mulle...
med lang stilk og en hammer.
En fiskekrok? En hammer?
Her er fiskekroken og en hammer.
Greit! Sitt stille nå.
En ert.
Veldig sommerfuglaktig form, ikke sant?
Han må ha puttet den i øret som barn.
Så høyt det er. Alt er høyt.
- Min egen stemme er høy. - Døvheten din er kurert.
- En meget vellykket operasjon. - Har jeg blitt operert?
Jeg er den eneste jeg kjenner som har blitt operert.
Det føles som om hele hodet er fylt med kaldt, klart kildevann.
Snakk fornuftig nå som doktoren har vært så snill å kurere deg.
Alle de årene vi har trodd du var døv.
Nå er det ingen unnskyldninger når jeg ber deg huske...
å hente noe på vei hjem...
eller legge ved i ovnen før vi går i kirken.
Kanskje du vil høre meg nå...
når jeg sier: "Reparer stolen, Stamatis."
"Reparer hullet i taket, Stamatis."
Og nå trenger jeg ikke snakke så høyt.
Antonio, husker du øya vår?
Den forandrer seg ikke.
På St. Gerasimos dag...
tar vi ennå de syke til det hellige stedet...
og ber om at deres lidelser må opphøre.
Da Pelagia var barn...
lovte jeg henne å skrive Kefallenias historie.
Men av en eller annen grunn har jeg ikke fått tid.
Jeg ville hun skulle forstå hvordan et så fredelig område...
kunne bli ødelagt av jordskjelv og krig.
Jeg ville hun skulle forstå hvorfor gudene noen ganger velsigner oss...
og andre ganger blir sinte og rister oss...
og fyller livet vårt med smerte.
Jeg vil hun skal lære den leksen naturen lærer oss:
At vi ikke bør spørre hvorfor vi blir såret...
bare om såret kan leges.
Et rent psykologisk fenomen.
Hvordan forklarer du miraklet?
Kan Lenin kurere de sinnssyke? Kan Stalin helbrede de nødrammede?
Det er opplagt. Det er iscenesatt for å holde folk som slaver av religionen.
Du trenger ikke rope. Jeg er ikke døv.
Jeg vil se kanonen igjen.
Ja!
Jeg trenger steiner fra veien, så mange dere kan finne.
Kommer straks.
Hold dere for ørene, barn!
Dæggern steike!
Au, det gjør vondt!
Vil han dø?
Til slutt, en vakker dag, som alle oss andre.
Snu deg rundt.
Sterke setemuskler.
Fortell oss om setemusklene.
Bare kom nærmere. Ta deg en kikk.
Hent vennene dine. Alle er velkommen.
Setemuskler.
Stor, mellomstor og liten.
Den store er tarmbeinets ytre flate...
mellom den fremre og den indre setemuskellinjen.
Mandras!
- Doktor? - Han klarer seg.
De sa du var blitt skutt. Jeg trodde jeg skulle dø.
Jeg skjønner ikke hvorfor du ikke kan holde deg unna trøbbel.
Du er heldig som ikke har noen sønn.
Gutter blir aldri voksne! Se på meg.
Gammel før tida.
Det er for varmt.
Fiskene gjemmer seg blant steinene...
eller holder seg kjølige på havbunnen.
Sett meg ned!
Det forlyder i dag at et gresk marinefartøy...
M/S Eli, er blitt torpedert av en Italiensk ubåt...
på tross av at Hellas ennå ikke er innblandet i krigen.
Statsminister Metaxas har protestert...
til Mussolinis regjering i Roma, som benekter å ha stått bak angrepet.
Det meldes om kamper...
mellom greske og Italienske soldater ved den gresk-albanske grensen.
I Athen avviste Italias ambassadør i morges rykter...
Hva sier de?
Italienerne er i Albania, like ved grensa.
- Det meldes om kamper. - Hører du det?
Og de sier de ikke vil erklære krig.
- Hva sa jeg? .De vil ta oss på senga.
Snike seg innpå oss i nattens mørke!
- Din skitne løgner! - Faren din var en geit!
Ti stille!
Slutter dere ikke å fornærme hverandre, begynner jeg å drikke kaffe hjemme.
Mandras vil gifte seg med meg.
Jeg sa han måtte spørre deg.
- Jeg vil ikke gifte meg med ham. - Du liker ham ikke.
Dere er for unge, begge to.
Alle er for unge når de gifter seg.
Jeg har ofte tenkt at du bare ville kunne få et lykkelig ekteskap med en utlending.
En tannlege fra Norge.
Eller noe.
Mandras er ikke din likemann.
Og han vil gjerne være bedre enn sin kone.
Han er tross alt en mann.
Jeg skal si deg hva jeg vil svare ham.
Jeg gir ikke noen medgift.
- Hvem gifter seg uten medgift? - Du bør gifte deg av kjærlighet.
Jeg elsker Mandras!
Hva skal jeg gjøre, da?
Dra hjem til Mandras' mor uten annet enn en sekk med klær?
Og geita mi. Jeg vil ikke kunne vise meg.
Hele KEFALLENIA vil le av meg.
Du kan tenke deg hvordan folk vil snakke.
Hvordan vil du kunne bære skammen?
Det blir krig. Fryktelige ting skjer i krig.
Bruk denne for å forsvare deg.
Om nødvendig, bruk den på deg selv.
Ekteskapet ditt må vente.
Jeg ser omkring meg. Jeg ser fiskere. Jeg ser bønder.
Jeg ser sterke, sunne menn som er født frie!
Men i dag er friheten deres i fare.
Den italienske hær feier gjennom Albania...
og Italias tropper vil krysse Hellas' grense!
Er dere glade i landet deres, må dere kjempe for å forsvare det!
Slutt dere til krigen i Albania! Kjemp for mødrene deres...
kjærestene deres, konene deres, barna deres!
Kjemp for friheten...
til at alle grekere kan leve livet sitt med verdighet og respekt!
Når jeg kommer hjem fra krigen, skal vi gifte oss.
Og jeg skal bygge et hus til Pelagia...
på den jorda som var min fars.
Jeg vet vi er forskjellige.
Jeg vet lite om verden.
Hvor har jeg vært? Hva kan jeg vite?
Jeg kan ikke uttrykke det jeg føler inni meg.
Jeg kan ikke si deg hva som er her inne.
Men jeg tror...
jeg vet...
jeg elsker deg.
I morgen drar jeg i krigen.
Pelagia...
kom og dans med meg.
Jeg vil skrive. Det lover jeg.
Lov at du vil skrive til meg.
"Min kjære! Du har ikke skrevet siden den dagen jeg fulgte deg til skipet.
"Jeg er så redd for at jeg ikke får brev fra deg...
"fordi du er såret eller tatt til fange.
"Jeg har mareritt om at du er død.
"Sommeren har blitt til vinter, og jeg skriver mitt brev nr. 100 til deg."
"De sårede som er vendt hjem forteller om fryktelige kår...
"Isnende kulde, ingen mat.
"Men de bringer ikke nytt fra deg.
"Hver dag venter jeg på posten fra Argostoli...
"og hver dag er det ingenting.
"Det kjennes som jeg blir gal av bekymring og frykt.
"Jeg prøver å bevare håpet...
"men jeg lengter etter å føle noe, om det så bare er smerte."
Vi har vunnet!
Det er over!
Vi har slått dem i Albania! Se!
8000 av oss mot 14000 italienere, og vi tvang dem til retrett!
Hva er det?
Hitler vil aldri la skjødehunden sin bli ydmyket.
Han vil komme Mussolini til unnsetning.
"Jeg har skrevet dette brevet mange ganger.
"Ilke mange ganger har jeg kastet det.
"Jeg kan ikke beskrive følelsene mine.
"Det er som om jeg har ventet i hundre år på å høre fra deg."
"Ventet i hundre år på at du skal vende hjem."
Dette er håpløst.
Det blir bare galt!
Etter grekernes seler over italienerne i Albania har Hitler gjort motangrep...
og den tyske hæren har banet vel til den greske hovedstaden, Athen.
En rekke greske skip ble ødelagt under bombingen av Pireus havn.
Den 27. april overrakte forsvarsministeren, general Carvacos...
nøklene til den gamle byen til sin tyske kollega...
oberstløytnant von Sefen...
og det ble gjort forberedelser til å dele opp området.
Hitler får direkte kontroll over Nord-Hellas...
inklusive Saloniki og øya Kreta i sør.
Resten av Hellas skal styres av Hitlers allierte, Mussolini...
men tyskerne får den endelige autoritet.
Venstre, høyre. Venstre, høyre...
Bella bambina til høyre!
Giv akt! Vend!
Fremad.
RÅDHUSET . Drit og dra
Kaptein Corelli.
"Drit og dra."
Si til borgermesteren at om de ikke overgir...
myndigheten over byen om fem minutter...
mobiliserer vi troppene våre og stormer bygningen.
Borgermesteren sier at om dere ikke vet hva "drit og dra" betyr...
så kom inn, så viser vi dere det.
"Vi nekter å overgi oss..."
"til en nasjon vi har beseiret i Albania."
"Vi forbeholder oss retten..."
"til å overgi oss til en tysk offiser..."
"av betydelig rang, så drit og dra."
Hvem er dette? Hvem er du?
Kaptein Weber, forbindelsesoffiser for grenaderene i Lixouri.
"Kaptein" er ikke det vi kaller betydelig rang.
Det er bare 200 tyskere på øya...
og kaptein Weber har den høyeste rangen blant dem.
Vår avgjørelse er...
at å overgi oss til kaptein Webers hund...
er mer passende enn å overgi oss til en italiener.
Carlo Guercio melder seg til tjeneste.
- Hvor har du tjent? - Albania.
Albania?
Ingen av oss har vært i kamp ennå.
Jeg var i Giulia-divisjonen.
Da har du kjempet nok for oss alle.
Kan du synge?
La oss høre deg synge.
Samma det.
Alle i vårt batteri er medlem av operaforeningen.
Dette er tiltredelsesreglene.
Én: Alle som kalles til fast musikktjeneste...
må spille et musikkinstrument.
Skjeer, hjelmen, kam, papir og så videre.
To: Alle som sier at Donizetti er bedre enn Verdi...
må synge Funiculi-Funicula...
og andre sanger om togbaner.
Tre...
Dette er uhyrlig! Helt umulig.
Det er utelukket!
Saken er, må jeg dessverre og med beklagelse si...
at jeg har ordre om å anbringe en offiser hos deg.
Jeg er lege. Dette er min klinikk!
- Jeg har ikke plass til gjester! - Det er mine ordrer!
Det bryr meg ikke! Jeg anerkjenner ikke din myndighet.
Vent litt.
Hva er galt med føttene dine?
Jeg har grusomme liktær. Støvlene tar livet av meg.
Du er intendanturoffiser. Du må ha adgang til medisinsk materiell.
For å behandle liktærne dine trenger jeg morfin, sprøyter...
svovelsalver, legesprit, neosalvarsan...
jod, skalpeller, bandasjer, linlerret.
Kanskje offiseren din kan ta med seg forsyninger når han kommer.
Min far er ikke her.
Han kommer hjem i kveld.
Du vet ikke engang hvem jeg er.
Jeg gikk hele veien fra åsene.
Ingen støvler.
Jeg skrev til deg hver dag. Hundre brev...
og ikke ett svar.
Jeg har aldri lært...
å lese eller skrive.
Herre min, for en stank. Det er verre enn griser.
Ser du...
hvordan det går med mennene uten kvinner til å passe på dem?
Det er det samme om han har vært i krig.
Får vi lopper og lus fra ham, flår jeg ham levende.
Ammoniakk, sassafrasolje, sink mot skabb.
Du er kvinne og vet så mange ting.
Du kan i det minste se hva du får.
Ikke noe godt parti, hva?
Man forelsker seg i mennesket, ikke kroppen.
Kjærligheten kommer inn gjennom øynene og forsvinner samme vei. Tro meg.
Vi slo italienerne. De løp med halen mellom beina.
Men vi kunne ikke slå tyskerne.
Kunne jeg lage mat...
ville jeg bytte jobb med deg.
Kanskje jeg ville pensjonere meg.
Bella bambina.
Tilgi meg.
Jeg vil ikke gjøre deg forlegen.
Jeg er kaptein Antonio Corelli.
Han her er en av våre helter.
Han har hundre medaljer for å redde liv og ingen for å ta liv.
En modig italiener er et av naturens luner.
Sånn lyder en gresk patriot.
Kaptein Corelli, jeg vil snakke med deg. Nå.
Jeg vil ha en forklaring.
Jeg vil vite hvorfor du har skjendet monumentet.
- Hvilket monument? - Du har forandret innskriften til latin.
Tror du at du kan utslette vår historie så lett?
Utkjemper dere krig ved å kutte vekk bokstaver?
- Jeg protesterer. - Nei! Det fins ingen unnskyldning!
Jeg ville protestere fordi jeg ikke var ansvarlig for det.
Ynkelig.
Kan du si meg hvor jeg skal sove?
I min datters rom.
- Hvor skal din datter sove? - Det raker ikke deg hvor jeg sover.
I natt vil jeg sove i hagen. I morgen vil jeg be om ny innkvartering.
Jeg har en avtale med intendanturoffiseren.
Du skal bo her enten du liker det eller ei.
Men din datters seng, jeg føler det som...
Det bryr jeg meg ikke om. Det er ikke mitt problem.
Jeg er ikke overgriperen, forstår du?
- Dette er ordentlig godt. .Det er kjøttpai fra KEFALLENIA.
Bortsett fra at på grunn av dere er det ikke noe kjøtt i.
Jeg kunne ta med litt mat og vin, og kanskje litt panettone.
Vi tar ikke imot mat fra fienden.
Kanskje litt panettone.
Jeg går en tur.
Portforbudet begynner om en times tid.
Jeg er født her. Det er min øy.
Skal du ikke arrestere ham?
Han trosser deg, bryter portforbudet.
Du har helt rett. Fort, hent pistolen.
Skyt ham, en eller annen!
Capitano Antonio Corelli.
Prøv du. Capitano Antonio Corelli.
Lemoni.
Hva?
Capitano.
- Capitano. - Si. Antonio.
.Lemoni. Gå hjem. - Corelli.
Gå. Du kan komme igjen senere.
Signorina.
I krigstider må vi gjøre det beste ut av...
den lille uskyldige gleden som er.
"Jeg har begynt på en vest til deg."
"Ørner og blomster brodert med gulltråd."
"Men jeg får dem ikke til å passe sammen."
"Den ene blomsten er mye større."
"Den ene ørna er et annet sted enn den andre."
"Og når jeg vil få dem til å bli like, blir det verre."
"Jeg får det ikke til."
Du kunne drepe ham, vet du.
Han er fienden.
Du kunne forgifte ham. Ingen ville vite hvordan han døde.
Dimitris og Spiros har sluttet seg til partisanene.
De har tatt båten til Patras...
og derfra til hvem vet hvor.
- Jeg burde være med dem. - Du drar ikke før du er sterk igjen.
Les det siste.
Det siste brevet du skrev før jeg kom hjem.
"Min kjære!
"Jeg har ikke hørt fra deg på så lenge...
"og jeg føler meg desperat og hjelpeløs.
"Jeg bekymrer meg halvt i hjel.
"I går skrev jeg et langt brev til deg som uttrykte alt fullkomment.
- "Og tro meg..." - Hør.
Jeg kan ikke bli her.
Signorina.
- Du er full. .Det tilstår jeg.
Vi har drukket, sunget og oppført oss uskikkelig.
Jeg trodde du var soldat.
Kaptein Antonio Corelli, 33. regiment, artilleri...
melder seg til tjeneste!
Er alt en vits for deg?
Nei. ikke alt.
Kaptein Corelli...
nå ville det være fint å høre deg spille mandolin.
Hva i all verden holder du på med?
.Jeg skulle til å begynne. .Det var sannelig på tide!
De første 45 og en halv taktene er for orkesteret.
Allegro, moderato, grazioso.
Du må forestille deg orkesteret.
Ikke tale om at jeg kan høre på den bankinga igjen.
Bare spill din del.
Gjør jeg det, blir jeg usikker...
på når jeg skal komme inn, og det...
ville være en katastrofe i en konserthall.
Beklager at jeg forstyrret konserten.
Unnskyld til hver og en av dere.
Til dem på de billigste plassene, på galleriet...
til Majestetene i de kongelige losjene...
med alle juvelene og de fine pelsene.
Men ikke tale om at jeg kan forestille meg et orkester.
Jeg går og legger meg.
Er det her kapteinen sover?
Jeg skulle til å besøke deg.
Jeg drar, Pelagia.
I morgen tidlig. Jeg tar båten min til Astakos.
- Det er ikke trygt. - Jeg er fisker.
Jeg kjenner farvannet som min egen bukselomme.
Jeg vil ikke du skal dra.
Dør jeg, vil det ikke ha vært for ingenting.
Overlever jeg...
kan jeg holde hodet høyt resten av livet.
Og alle vil si: "Det er Mandras som kjempet for sitt land under krigen."
Jeg har gjort ferdig vesten din.
Du kan få den nå om du vil.
De to sidene er ikke like.
Den italienske kapteinen.
Pindus-skarene, Albania.
14000 av dere mot 8000 av oss.
Dere kunne ha drevet oss i sjøen.
Ja, om ikke det var for tyskervennene dine.
Vennene mine er mennene i batteriet...
de jeg vokste opp med, folk i hjembyen min.
Hva synes du om øya vår, kaptein?
- Jeg liker den. .Hva synes du om jentene våre?
Hva synes du om min Pelagia?
Adjø, Pelagia.
Min skjønne Pelagia.
- Hell Hitler. - Hell Puccini.
Jeg så festen deres og ville presentere meg.
Du mener du så de nakne damene og ville kikke nærmere.
- Vi har møttes før. .Overgivelsen ved rådhuset.
Dere er bedre til å holde fester enn å forhandle overgivelse.
Vi er italienere, berømte for å synge, spise og elske.
- Hva heter du? - Antonio Corelli. Grazie.
Dere tyskere har alltid den beste tobakken, hva?
.Hvor mange er dere her nå? - Rundt 1200 under oberst Barge.
For å holde øye med oss.
Føles det ikke godt å ha deres allierte her?
Jeg trodde alle dere nazister hadde lyst hår.
Jeg kommer fra Tyrol. Vokste opp i fjellet i Østerrike.
Hele min familie...
så langt tilbake vi kan huske, har mørkt hår.
Som Adolf Hitler?
Du glemte å fortelle meg din rang.
Jeg er dobbeltnoten. Massimiliano her er helnoten.
Han er halvnoten. De der er fjerdedelsnotene og åttendedelsnotene.
Piero her er sekstendedelsnoten, og Carlo er resten...
pausen mellom notene.
I operaklubben har vi vårt eget rangsystem...
men ellers er jeg kaptein, 33. artilleriregiment.
- Synger du? - Egentlig ikke.
Kanskje alene, i badet.
Ta deg en drink. Vær glad!
Men husk, om du uttrykker beundring for Wagner...
blir du skutt uten rettssak, og uten ankemulighet.
Fra starten.
Kom igjen.
Buona sera, signorina.
Vil du skyte meg?
Den var ikke ladd.
Jeg har aldri siktet på noen.
Ikke i hele mitt liv.
Det må være vanskelig for deg å måtte finne deg i dette.
Det må være vanskelig for deg å leve med deg selv.
Du ligger i sola og svømmer i sjøen...
og flørter med horene dine.
Og folk jeg kjenner og vokste opp sammen med...
kjemper for livet og dør for det de tror på.
Og alt du gjør er å synge!
Hva er det å synge om?
Vi er midt i en krig, ikke et operahus.
Og du tror du er så kultivert, med pastaen...
panettonen og den pompøse operaen din.
Hvorfor holder du ikke ferien din på noen andres øy?
Hva er det å synge om?
Det blir sunget når barn blir døpt...
når man feirer et bryllup.
Menn synger mens de jobber.
Soldater synger når de marsjerer i kamp.
Og det blir sunget når folk dør.
Jeg har alltid funnet noe det var verdt å synge om.
Og det kan jeg ikke si unnskyld for.
For at jeg har voldt deg smerte kan jeg ikke si unnskyld kraftig nok.
Jeg har ikke kunnet forestille meg før nå...
hvor mye jeg har støtt deg.
- Hva er det? - Sakene mine.
Jeg ser det. Hvorfor?
Jeg skal bo i leiren med mine menn.
- Jeg tror det er best. .Men du må forstå.
Jeg har en avtale med intendanturoffiseren.
Vi ble enige.
Jeg ville ikke like å svikte ham.
Derfor synes jeg du bør bli.
Jeg tror ikke datteren din er enig.
Hun forstår viktigheten i å holde en avtale.
Jeg skal sørge for at du fortsatt får medisinske forsyninger.
Det var fint å bli kjent med deg.
Jeg beklager omstendighetene.
"Innbyggere på Kefallenia, i disse uheldige og vanskelige tider..."
"la oss vise verden hvordan to gamle kulturer..."
"kan eksistere side om side og oppføre seg sivilisert mot hverandre."
"Nyt en avslappende kveld sammen med oss..."
"når vi nå rekker en vennskapets hånd ut mot dere alle."
Jeg er tilbake om litt.
Vennen min synes du er pen.
Hvorfor sier han det ikke selv?
Han er for sjenert.
Han vil vite om du vil danse med ham.
Nei, jeg kan ikke. ikke med en tysker.
Men hils og si takk.
Si jeg ikke vil være uhøflig.
Kan vi danse nå?
Den er tyrkisk.
Fra Verdenskrigen.
- Vi bør sprenge den. .Sprengstoffet må være ødelagt.
Den har flytt rundt i tjue år.
Det kunne bli en god forestilling.
Vi skal sprenge bomben!
Det vil bli en storslått eksplosjon!
Når tida kommer, må ingen komme ned til stranda!
Dere må se på fra der hvor dere står!
Du må være en av de dummeste jeg har møtt.
Du ville vise deg og fikk nesten alle drept.
Jeg ser leppene dine bevege seg, men jeg hører ikke et ord.
Det går over om et par dager.
Faren din sier det går over om et par dager.
Gjør han det? Er det det den store legen sier?
Hva er det du sier?
Sier du at livet er så praktfullt etter at italienerne kom?
Jeg har ventet hele livet.
Jeg vet ikke hvordan jeg klarte meg før dere kom.
Sier du at du savner å ha meg her?
Jeg savner deg så jeg ikke kan sove om natta.
Forleden kveld, da du danset...
sånn som du beveget deg...
vrikket på hodet...
syntes jeg at jeg kunne se på deg for alltid.
Tror du at du kan komme hit...
og vende min verden på hodet?
Jod.
Bandasjer. Forbindinger.
Dette er alt. Du kan ikke få noe morfin.
Og vi trenger all kininen vi har.
12000 av våre menn på fastlandet har malaria.
Det kommer ingen forsyninger.
Ingen vet hvorfor. ingen vet hva som skjer.
Og jeg skal spise.
Vet du, da jeg møtte Pelagias mor...
var hun forlovet med en annen.
Han drepte meg nesten.
Jeg måtte forlate øya. Jeg måtte ligge lavt en stund.
Hun vil studere og bli lege.
Tror du hun ville bli en god lege?
Jeg tror hun ville bli veldig god.
En ting til.
Dette er en veldig gammel øy.
Vi har ikke hatt annet enn jordskjelv og krig i 2000 år.
Det har vært massakrer i Sami og Fiskardo.
Gud vet hvor ellers.
Det kommer mer.
Det er bare et spørsmål om tid.
Så ikke lag noen planer.
Etter krigen etterlater jeg den hos deg.
Du er så søt.
De allierte har gått i land i Italia.
Da kan vi alle dra hjem!
Det er ikke til å tro. Vil dere virkelig se krigen slutte?
Hva er det med dere italienere?
Vi har ikke deres fordeler, Günter.
Fordeler?
Fordelen ved å mene at andre raser er dere underlegne.
Det er vitenskapelig bevist. Du kan ikke endre på det.
Jeg gir blaffen i vitenskap. Det er moral som teller.
Hva er din moral?
Hvis jeg så en mann bli angrepet av andre...
ville jeg synes han var min bror.
Det er min moral.
Jeg ville si til meg selv at det var personlig.
For meg er krigen også personlig.
Jeg mistet morfar og farfar i Verdenskrigen.
En krig dere startet.
Min fars bror, to av min mors brødre.
Jeg vokste opp i et land der det var vanskelig å overleve.
Vi var sultne hele tiden.
Alt vi kjente til var nederlag, men nå...
Noen ganger er det bedre å tape enn å ha så mye blod på hendene.
Det er en vakker kveld, og alt er fredfylt.
Vi burde tenke på å forelske oss.
Det var vakkert.
Hva er det?
Det er Pelagias sang.
Jeg skrev sangen til deg fordi jeg elsker deg.
Hele verden kan godt få vite det.
Det er det samme om jeg aldri skal spille mandolin igjen.
Da jeg spilte, kjentes hendene mine store som vedkubber.
Det var som om hver tone var urein.
Og så skjønte jeg...
at det er nytteløst.
Det er håpløst.
Jeg kan aldri beskrive mine følelser for deg.
Neste gang du ser ham, si at jeg har mandolinen hans.
Han etterlot den på plassen.
Fire gutter til fra landsbyen har dradd for å slutte seg til Mandras.
Konstantins gutter.
.Kostas' bror. Hva heter han? - Georg.
Han er bare 15.
Han så alltid opp til Mandras.
Elsker du ham?
Vi er forlovet.
Jeg snakker ikke om Mandras.
Når man forelsker seg, er det en midlertidig galskap.
Den bryter ut som et jordskjelv, og så legger den seg.
Når den legger seg, må man ta en avgjørelse.
Man må finne ut om ens røtter er så viklet inn i hverandre...
at det er utenkelig at man noensinne skulle skille lag.
For det er det som er kjærlighet.
Kjærlighet er ikke åndeløshet. Det er ikke opphisselse.
Det er ikke lysten til å parre seg hele tiden.
Det er ikke å ligge og drømme om at han kysser deg...
over hele kroppen.
Ikke rødme.
Jeg sier deg noen sannheter.
Det er bare å være forelsket...
hvilket vi alle kan overbevise oss selv om at vi er.
Kjærlighet er det som er igjen...
når forelskelsen har brent opp.
Det høres ikke så spennende ut?
Men det er det.
Tror du at det er noen mulighet for...
at du ville kunne føle sånn for kaptein Corelli?
Du må oppføre deg ærbart...
overfor Mandras og mora hans.
Og...
be om at øya må bli fri...
for da blir alt mulig.
Drosoula.
Hele natta har jeg tenkt på Mandras.
På meg og Mandras.
Tenkt på hvor lenge vi har vært fra hverandre.
.Når kom du? - Hvor er ringen din?
Fingrene mine ble for tynne.
Jeg var redd for å miste den.
- Hvor vil du bo? - Jeg vil be deg om noe.
Vi må møte den italienske kapteinen.
Jeg vil at du skal be ham møte oss. Så fort som mulig.
I Tyskland har Hamburg...
opplevd to døgns sammenhengende luftangrep...
fra nesten 800 britiske fly, så mye av byen ligger i ruiner...
og i Italia har Roma falt for de alliertes fremrykning...
etter uker med voldsom kamp...
og en stor bombekampanje mot hovedstaden.
Allierte kommandører holder øye med middelhavslandene...
som er okkupert av tyske og Italienske styrker.
Det er uklart hvordan Tyskland vil reagere på en Italiensk tilbaketrekning...
men Tyskland vil overta enekommando over mange strategiske områder.
Hitler forventes å sende massive forsterkninger...
gjennom Balkan og inn i Hellas...
så nazistene kan opprettholde forsyningsruter til Nord-Afrika.
Mandras er tilbake. Han vil møte deg.
Det er over! Alt er over!
Mussolini er felt! Vi skal hjem!
Oberst Barge og jeg har avtalt datoen for overgivelsen...
av vårt tunge skyts og maskingeværene: 15. september.
Det er om fem dager.
Hvorfor skal vi legge ned våpnene? De var våre allierte.
- Hvorfor skal de bestemme over oss? - Vi har kapitulert.
Mussolini har kapitulert til britene og amerikanerne.
- Ikke til tyskerne. - Oberst Barge og jeg har en avtale.
Om vi overgir våpnene...
har vi sikkerhet for at de ikke vil bruke makt mot oss?
Jeg har personlig løfte fra oberst Barge og hans offiserer...
om at vi vil få fritt leide.
Mine menn går aldri med på å komme hjem uten våpnene.
Overgir man våpnene i krigstid...
er man ikke lenger en mann.
Om du var i deres sted, om du var tysker...
ville du ønske å være sikker på at du var trygg...
at våpnene ikke ville bli gitt...
til de allierte eller de greske partisanene.
Eller vendt mot deg.
Du gleder deg sikkert til å komme hjem.
Det er sikkert folk som blir glade for å se deg igjen.
Familien din, mora di, kona di, kjæresten din.
- Du ville snakke med meg? .Vi trenger våpen.
Maskingeværer, ammunisjon, landminer.
- Alt du kan avse. .Hvordan kan jeg gi dere våpen?
- Du vet jeg ikke kan. - Dere har kapitulert.
Vil dere ikke kjempe, trenger dere ikke våpnene.
Vi har et land å forsvare.
Antallet av tyske tropper på fastlandet stiger kraftig.
Den 117. jegerdivisjonen nærmer seg Korint.kanalen.
Den 104. er på vei sørover fra Jugoslavia.
- Da har dere ikke en sjanse. .Med mindre vi handler nå.
Visste du, kaptein, at på øya Lefkada...
ble alle italienerne som overga seg sendt til fangeleirer i nord?
- Vi har hørt at de dro hjem. - Togene ble omdirigert i Albania.
I denne krigen er det vanskelig å vite hvem du kan stole på.
Men én ting er sikkert: Du kan ikke stole på tyskerne.
I natt drømte jeg at jeg satt på en restaurant på Piazza Navona...
og spiste zuppa di cozze piccante...
og så en tallerken tagliarini al boscaiolo.
Oberst Barge har bedt meg trekke tilbake batteriet ditt fra Antisamos-stranda.
Hvis de ville komme med kraftige forsterkninger...
ville de gjøre det her.
Er dette en ordre?
Vil du ikke gjerne hjem, kaptein?
Stopp!
Vil dere slippe oss gjennom?
Jeg har ordre om å overvåke overgivelsen av våpnene deres.
Fristen for overgivelsen er kl. 12.00 i morgen.
Ordren kommer fra oberst Barge.
Han har bedt meg forsikre dere at om dere overgir våpnene...
blir dere garantert fritt leide.
Som den italienske garnisonen på Lefkada?
Lefkada?
De la ned våpnene. De har dradd hjem.
Du gleder deg sikkert til å se Italia igjen.
Tror du vi kunne holde kontakt?
Etter krigen, selvsagt.
Du kan få geværet når jeg er ferdig med sigaretten.
Labbene vekk fra meg!
Jeg forstår din bekymring.
I ditt sted ville jeg også stille spørsmål.
Vi vil selvsagt undersøke hva som skjedde.
Jeg kan si deg hva som skjedde. Fire av mine menn er døde!
- Vi vil ta de nødvendige skritt. - Hva betyr det?
Betyr det at jeg kan skrive til mennenes familier...
og si at morderne vil bli tiltalt?
- At rettferden oppfylles? .Kaptein!
Dere tvinger oss med geværer til å avlevere våpnene våre.
Dere beslaglegger våpnene.
- Vi skulle liksom være allierte! - Rolig, kaptein Corelli.
Vi trenger en form for forsikring.
Jeg kan forsikre at ordren om avvæpning...
ikke kom fra mitt hovedkvarter.
Vi har gått med på å overgi våpnene kl. 12.00 i morgen.
Vi vil ha en forsikring om at ikke flere...
blir avvæpnet med makt før den fristen.
Herr general...
kl. 12.00 i morgen garanterer jeg at dere er på vei hjem.
Dette er ikke vår krig.
Dette er mellom grekerne og tyskerne.
Skulle vi la dem kjempe alene?
Det fjerde regiment tar Antisamos. Vi holder det femte i bakhånd i Assos...
og jeg tar det åttende og niende med til Argostoli.
Alle kanonene må være i posisjon før daggry.
.Står vi mot nå, kan vi slå dem. - Hva om tyskerne sender fly?
Hold deg vekk fra Argostoli og Antisamos-stranda.
Jeg vil ligge på veien, så du ikke kan dra.
Ha pistol med deg hele tida. Lov meg det.
.Kom tilbake til meg. - Lov meg det.
Når det er over, kommer du tilbake til meg.
Jeg vet hvordan du føler det.
Du tror at om han dør, vil din verden stoppe.
Jeg skal passe på ham.
Mamma!
Bli her! Det er ikke trygt!
- Hva gjør dere? - Hun er en forræder og en hore.
Hjelp meg!
Fienden er 100 meter vekk.
Det er tungt skyts på vei. Kom igjen!
HORE - FORRÆDER
Videre med deg!
Skyt meg.
Han er i live.
Han var i live da jeg fant ham.
Rester av uniformen i kulehullene. Splinter av ribbein.
Bare gjør det.
Jeg er ikke kirurg. Jeg har ikke penicillin. Jeg har ikke sterilt vann eller serum.
Vær så snill, far, gjør det!
Hold.
Fire ribbein er brukket.
Pappa!
Antonio, ikke rør deg. ikke rør deg!
Hvis du så mye som prøver å røre deg, forblør du.
Nei, du må ligge stille.
- Jeg... .Du lå under liket av Carlo.
Var det ikke for ham, ville du ikke være i live.
Hvordan kom jeg hit?
Mandras fant deg.
Antonio, du må prøve å drikke litt.
Hva vil du ha til lunsj?
Ikke at det er noe valg, selvfølgelig. Men om det var.
Vi trengte noe...
stål, tråd til å binde beina med.
De må selvsagt fjernes en gang i framtida.
Jeg kunne prøve å få tak i nye strenger.
Jeg kunne forhøre meg.
- Hva gjør du? - Finner de meg, skyter de dere.
- De dreper deg om du drar herfra. - Jeg hører ikke hjemme her!
Det har jeg aldri gjort!
Se hva som har skjedd rundt deg helt siden jeg kom.
Jeg elsker deg.
Jeg hadde ingen rett til å få deg til å elske meg når du ikke var min.
Ikke gjør det!
Gå til dr. Iannis. Gå!
Gå!
Mamma kommer tilbake! Hører du? Mamma kommer...
Dimitris ror deg til en båt ute i bukta.
Du er hjemme i morgen kveld.
Vi må dra.
Jeg måtte se deg igjen, en siste gang.
Vi må dra!
Ikke si noe.
Se på meg.
.Vi må dra! - Dra.
Dra!
Hvorfor reddet du ham?
Hvorfor lot du ham ikke ligge og dø?
Jeg ville at du skulle elske meg igjen.
I Albania...
fikk jeg dem til å lese alle disse for meg.
"Mandras, jeg elsker deg. Mandras, jeg vil ha deg."
"Mandras, når kommer du tilbake?"
Og så en dag et annerledes brev.
"Jeg kan ikke beskrive følelsene mine."
"Det er som om jeg har ventet i hundre år på å høre fra deg."
"Ventet i hundre år på at du skal vende hjem."
"En gang trodde jeg at hjertet mitt fløt over av kjærlighet til deg..."
"men nå føler jeg bare tomhet."
"Jeg tror det bare har vært på liksom..."
"at jeg aldri har elsket deg."
Jeg er lei for det.
Krigen vi trodde aldri skulle ende, er over.
Og øya vi trodde var tapt for evig...
er atter vår.
I legehuset er vi tre nå:
Legen, datteren hans...
som studerer for å bli lege...
og Lemoni.
Det er til deg.
Fra Italia.
Hva er det?
Det er en plate.
Vi burde begynne å lage middag. Det burde vi gjøre.
"Jeg vet ikke om dette brevet vil nå deg...
"eller om du er i live.
"Kanskje noen andre sendte oss plata dl...
"og det var derfor det ikke var noe brev.
"Jeg vil fortelle at Pelagia er lykkelig...
"men hun er full av tårer hun ikke vil felle...
"og en sorg ingen lege kan ta bort.
"Hun klandrer seg selv for det vi har måttet lide...
"og kanskje du gjør det samme.
"Du vet jeg ikke er religiøs...
"men dette tror jeg:
"Fins det et sår, må vi prøve å lege det.
"Fins det noen vi kan lindre smerten hos...
"må vi lete til vi finner dem.
"Hvis gudene har bestemt at vi skulle overleve..."
"er det nok en grunn."
Hvor er miraklet ditt i dag? Hva skal man si om dette?
"Våkn opp. Hent veden. Reparer taket. Mal huset."
Hun driver meg til vanvidd.
Da jeg var døv, hørte jeg ikke masinga hennes.
Men nå...
Doktor, jeg ber deg, hjelp meg.
Stikk erten inn i øret mitt igjen.
Jeg så etter Lemoni.
Hun er nedi veien.
Jeg gikk til huset.
Det fins ikke lenger.
Vi bygger et nytt.
Din far skrev at du fikk plata.
Det er gitar. Det er annerledes.
Jeg prøvde å leve uten deg.
Prøvde å få meg til å tro at jeg kunne leve uten deg.
Arret har grodd fint.
Stamatis, elsker du kona di?
Hvis du elsker kona di...
er mitt råd å være snill mot henne.
Hent veden før hun ber deg om det.
Fryser hun, legg et sjal rundt skuldrene hennes.
Og ta med en blomst til henne hver gang du kommer hjem fra åkeren.
- Vil du ikke stikke erten inn i øret igjen? - Nei, nei.
Det ville være i strid med legeeden.
FILMET i SIN HELHET PÅ KEFALLENIA
DENNE FILMEN TILEGNES DE TUSENER AV ITALIENSKE SOLDATER
SOM BLE HENRETTET AV TYSKERNE PÅ ØYA i SEPTEMBER 1945
OG TIL INNBYGGERNE PÅ KEFALLENIA SOM DØDE
i JORDSKJELVET ETTER KRIGEN